Resync: Xenzai www.norsub.com www.undertekster.no
Hei, mamma! Susie sier hei. Ikke sant, lille venn?
Sånn, ja. Vink litt. Hva var det jeg skulle si?
Onkel Soon hilser. Han maser om at jeg må savne deg.
Men du har vært borte i mer enn to år. Jeg er blitt vant til det.
Forbindelsen brytes. Det må være solerupsjon.
-Snakk fortere. -Angående depositumet på huset.
Jeg har snakket med banken...
Den røde planeten!
Solnedgang om ti minutter, Yuri. Det blir snart mørkt.
Greit, jeg ser deg på tieren.
Snart klar.
Klemmen er på plass. Bare én ting til...
-Kom inn. Oksygenet er snart tomt. -Ja da.
Film dette.
-Hva synes dere? -Stilig, Yuri.
-Du sløste bort et helt solpanel. -Litt gøy må vi ha det.
Vi drar til en annen planet, urørt av sivilisasjonen, og hva gjør vi?
Lager dårlige spøker. Det er ikke gøy. Det er forurensning!
Har dere det gøy? Jeg forventer meg mer av deg, Ed. Fortsett å jobbe.
Vakkert.
Rotér. Langsomt.
Du er arrestert... Ingen adgang. Gadget-gadget.
-Oppgi navn, grad og formål. -Doktor. Doktor. Ha det gøy.
Hva pokker...!
Det er et menneske. Et menneske på Mars! Hvordan...?
-Han hadde på denne rare... -Hva sier ledelsen?
-De er ti timer unna. -Ikke noe snakk.
Snakk er nr 2 på min liste. Nr 1 er pistolen, rettet mot hodet mitt.
Så snakk blir nummer tre... Pistol, hode, snakk. Ja...
-Det kan gå ille. Legg den ned. -Det ville du vel likt?
-Hvorfor skal jeg stole på deg? -Jeg gir deg mitt ord.
Jeg er millioner av mil hjemmefra. Mitt ord er det eneste jeg kan gi.
-Gadget får overvåke ham. -Ja sa? Automatisk hanskerespons?
-Nettopp. Til høyre. -Gadget-gadget.
-Og til venstre. -Den er litt slapp.
-Gadget-gadget. -Må den si det der?
-Jeg hater morsomme roboter. -Sjef?
Ifølge dataen er det en ekstra person her. Hvordan er det mulig?
Hold biodomen stengt. Og kall meg "kaptein" .
Greit... Men hvem er det?
Utkoblet. Hun bare brøt! Som om vi bare var gartnere.
Sa lenge vi får være i fred, er det i orden for meg.
For noen skjønnheter! Se på disse!
Bra, na har vi flere munner å mette.
Den første hagen utenfor jorda. Alt er splitter nytt.
Edens hage. Det er det dette stedet bør hete.
Det er filippinerne. Hvis det er flere på Mars, må det være dem.
De skal jo ha bygget en rakett. Adelaide er sikkert fornøyd.
Stjele hennes torden. Skulle gjerne sett uttrykket hennes.
Eller så er det spanjolene. Deres "romlinje" er så hemmelig.
Jobbet ikke søsteren din for dem?
Alt i orden med deg?
Slutt å tulle.
Andy?
Er alt i orden med deg?
Han er ikke fra Verdensstaten, sa han må være en uavhengig.
Var det Branson-arvtakerne? De har villet dra til Mars i mange år.
Jeg er Doktoren, og dere er...?
Vi er de første kolonistene utenfor jorda. Det vet alle.
Er dere de første...? De første menneskene på Mars?
-Da er dette... -Bowie Base One.
Grunnlagt 1. juli 2058, beliggende i Gusev-krateret.
MENNESKEHETEN HYLLER KOLONI PÅ MARS
-Hvor lenge har dere vært her? -17 maneder.
2059...
Det er 2059 nå...
Sa dum jeg er! Du er kaptein Adelaide Brooke.
KAPTEIN BROOKE Død 2059
Og Edward Gold!
LØYTNANT EDWARD GOLD Død 2059
TARAK ITAL, LEGE Død 2059
YURI KERENSKI, SYKEPLEIER Død 2059
STEFFI EHRLICH, INGENIØR Død 2059
ROMAN GROOM, ASSISTENT Død 2059
MIA BENNETT, GEOLOG Død 2059
Du er bare 27 år gammel.
-Som sagt, alle vet hvem vi er. -Og de vil aldri glemme det.
Hvilken dato er det i dag?
21. november 2059.
KATASTROFE PA MARS 21. november 2059
Nettopp...
-Er det noe i veien? -Hva har alderen min å si?
Jeg bør gå nå.
Jeg beklager så mye, av hele mitt hjerte,-
-men for en sjelden gangs skyld har jeg ikke noe valg.
Det har vært en stor ære.
En fantastisk stor ære å få møte dere alle.
Mars-pionerene. Takk!
-Gadget-gadget. -Takk.
Men det var to til... Margaret Cain og Andrew Stone.
MARGARET CAIN Død 2059
ANDREW STONE Død 2059
Maggie... siste sjanse til å fa se et annet menneske på fem år.
Kom og ta en titt.
-Hva var det? -Na bør jeg virkelig stikke.
-Kontrollrommet. Rapportér! -Vis biodomen.
-Kameraene funker ikke. -Vis utsiden.
Jeg går bort dit. Doktor, du blir med meg.
Beklager, men nå må jeg virkelig dra.
Ta romdrakten hans. Dette begynte da du kom, så du blir med meg.
Hvorfor nevnte du Mias alder? Hva mente du?
-Nei, det var bare tøv. -Det var det jeg visste.
-Takk, doktor. -Det var så lite... Doktor.
-Jeg hater roboter. -Det er gjensidig.
-Hva er galt med roboter? -Ingenting. Men folk-
-kler dem ut og gir dem teite stemmer.
En venn gjorde at roboten hennes så ut som en hund.
-Det er annerledes med hunder. -Gadget var mer som en drone før.
De er enorme. De bygde dette og har en styrke på 15 tonn...
Kanalen er kun åpen for nødvendig kommunikasjon.
Unnskyld. Men jeg elsker de dronene.
Jeg har lest om deg, kaptein Adelaide. Var det verdt det?
-Oppdraget? -Jordanalysen er utmerket.
Nei, jeg mener alt sammen! Du skal visst ha ofret alt.
Og viet hele livet ditt for å komme hit.
Det er kaos hjemme. I 40 lange år.
Klimaet, ozonlaget, oljeapokalypsen...
Vi ble nesten utryddet.
A fly over alt dette, a tre inn i en verden uten røyk,-
-der den eneste rette linjen er sollyset...
Ja, det er verdt det.
Det er den Adelaide jeg ønsket å møte... Med stjernelys i sjelen.
Hva er det?
-Det er Maggie! -Hører du meg? Det er Tarak.
- Maggie? - Hun puster fortsatt. Hun lever.
Yuri, Margaret er skadd. Førstehjelp, takk.
Hjelpen er på vei!
-Jeg må hjelpe dem! -Du er befal nå. Bli i domen!
-Ikke rør henne. Bruk hansker. -Ta henne med til isolatet.
Vi fortsetter til biodomen. Tarak blir med meg, Ed går tilbake.
-Gadget holder vakt. -Gadget-gadget.
Kaptein, du trenger meg. Andy er der ute. Var det ingen ulykke,-
- så er han blitt gal. -Du gikk fra post. Gå tilbake!
Doktor.
Kaptein, lyden vi hørte fra biodomen, er Andy ifølge dataen.
-Stemmespektrogrammet er Andys. -Oppfattet. Dobbeltsjekk, takk.
Lufttrykket er stabilisert.
Andrew? Andrew Stone, det er kaptein Brooke.
Andrew, rapportér. Hvor er du?
-Sann, ja. -Hva slags apparat er det?
-En skrutrekker. -Er du doktor eller vaktmester?
Det høres ut som meg. Universets vaktmester.
Du blir her hos meg. Tarak, sjekk sørporten.
Det var ikke dårlig. Første blomst pa Mars på 10 000 år.
-Og dere dyrker grønnsaker! -De planlegger julemiddag alt.
I fjor var det tørkede proteiner. I år vil de ikke kompromisse.
-Ikke så rart. Det er jo jul. -Hvis vi må, så...
-Dere har fugler! -Det holder insektene i sjakk.
Det er et bra tegn. De lever fortsatt.
Kaptein? Gode nyheter. Maggie er vaken. Hun ser fin ut.
Hvordan går det? Ta det med ro. Husker du hva som skjedde?
Jeg bare...jobbet. Sa våknet jeg her.
Hva med Andy? Vi finner ham ikke. Var alt i orden med ham?
-Jeg vet ikke, jeg... -Si fra hvis du husker noe.
-Hvordan havnet hun i tunnelen? -Alt går gjennom meg. Oppfattet?
Slipp meg ut. Jeg har det bra. Litt groggy, bare.
Du kjenner reglene. 24 timer.
Andy?
Andy? Andy!
Der er du jo.
Gar det bra?
Andy?
Andrew? Se på meg.
-Er det broren din? -Det er en reprise.
Det er fortsatt forstyrrelser. Gar det bra med deg?
Ja da. Bare litt... Du vet.
Han er så morsom. Mannen hans sløser bort så mye penger.
I fjor ville ikke Mikhael ha bursdagsgave.
Han ville spare pengene isteden. Greit, så George.
Men så kjøpte George en bil likevel. En luksusbil.
Med Mikhaels kredittstempel. "Så jeg kjøpte den selv", sa han.
Men da så George: "Det er tanken som teller."
-Hvor bor han? -Rett utenfor Dagestan.
-Hvor er det? -Ved Det kaspiske hav.
-Ved havet... -Det er mer en innsjø, faktisk.
-Det er mye vann på jorda. -Ja... Se på henne.
-65 millioner km unna. -Den er så vakker.
Vi vil ha den verdenen!
Det er sykestua. Vi har problemer. Maggies tilstand er...
Jeg vet ikke hva det er. Det renner vann!
-Ro deg ned! Hva har skjedd? -Huden er sprukket rundt munnen.
Hun utsondrer vann. Som om hun drukner.
Tarak, området er farlig. Vi går tilbake.
Tarak?
-Tarak! -Hvor var han?
Yuri, hold henne innesperret. Jeg er på vei!
-Andy, la ham være i fred. -Gå derfra.
-Jeg kan være til hjelp... -Jeg befaler deg å slutte,-
-ellers skyter jeg!
Sann, ja... Det var bedre.
Du må være Andy. Hei.
Vi må stikke.
Sett forseglingen på maks!
Hva i helvete...!
Det er ikke Maggie. Hva skjedde?
-Yuri, hva er hun? -Kaptein, vi trenger deg her.
-Er Maggie i trygg forvaring? -Ja. Hun er innelast.
Oppretthold vaktholdet, og steng av vannet. Ikke drikk noe!
Er det oppfattet? Ikke drikk vannet!
Ikke engang rør det. Ikke én drape!
Kan du snakke?
Mennesket bestar av 60 % vann, sa han er en perfekt vert.
-For hva? -Jeg vet ikke.
Og jeg vil aldri få vite det, for nå må jeg dra herfra.
Hva som enn skjer her, kan jeg ikke være med til slutten.
-Er det lufttett? -Og vanntett.
Det avhenger av hvor smart vannet er.
-De kortslutter systemet. -Forlat skipet!
-Vi har ikke tid! -Vi trenger skyss.
Gadget-gadget.
-Den går i 3 km/t. -Ikke nå lenger. Stol på meg.
Sentraldomen har Hardinger-lås. Der kan de umulig komme inn.
-Hater ikke du roboter? -Jo!
Vi er trygge. Døra er hermetisk lukket.
Vann er talmodig, Adelaide. Vann venter.
Det tærer ned klipper og fjell. Hele verden.
Vann vinner alltid. Kom!
Ingen adgang til biodomtunnelen. Andy og Tarak er infiserte.
Hold øye med dem. Jeg går til legetilsynsdomen.
Gud, så langt det er. Dere burde hatt sykler her.
Hver halvkilo i vekt tilsvarer tre tonn drivstoff.
Men...sykler!
-Har døra Hardinger-lås? -Nei.
Gjør dere klare til å evakuere.
-Lav puls. Urolig hjerneaktivitet. -Kan hun snakke?
-Hun snakket først, men... -Maggie, vet du hvem jeg er?
Kaptein Brooke. Hva har skjedd med deg?
-Hva slags språk var det? -Tidligere Mars-språk.
-Det virket som hun forstod det. -Øynene er forandret. Klare.
-Hun virker nær menneskelig. -Ikke nær nok.
-Hvor får dere vannet fra? -lsen fra en underjordisk isbre.
-Massevis av vann. Strålende. -Men hver eneste dråpe filtreres.
-Det er trygt. -Det ser sann ut, ja.
Noe kan ligge frosset der nede. En livsform. Gjemt i isen.
Se på munnen hennes. Den er helt svart, som etter en brannskade.
Hva dette enn er, gjemmer det seg ikke bare i vann. Det skaper vann.
-Fortell meg hva du vil. -Hun så på skjermen.
På jorda. Hun ville ha jorda. En verden full av vann.
Kaptein...
En ukjent infeksjon, og den sprer seg. Tiltak 1 er påkrevd!
-Tror du ikke jeg vet det? -Kanskje du må minnes på det.
Ja.
-Jeg duger altså til noe? -Det hender.
Det var nesten en kompliment. Situasjonen må være alvorlig.
Unnskyld, men Tiltak 1... Er ikke det evakuering?
Vi drar hjem. Kapteinen her. Tiltak 1 skal gjennomføres!
Tiltak 1 med umiddelbar virkning. Evakuer basen!
Jeg fikser datamaskinen. Mia fjerner all overflødig last.
-Roman, opp på beina! -Men vi har reist så langt...
Glem roboten. Den er for tung. Inn på lageret med den.
-Steffi, rapportér! -Det tar tre timer å ordne alt.
Du har 20 minutter på deg. Hva skjer med Andy og Tarak?
I biodomtunnelen. De star der bare, som om de venter.
Hold øye med dem. 15 minutter igjen. Ed, gjør klart for avgang.
-Hva med Maggie? -Hun blir igjen.
-Før all strøm ut til romfergen. -Problemet er bare...
-Takk. Du skal fa romdrakta di. -Den er smart.
Den påvirket ikke biodomen, men valgte dere. Vann kan vente!
Tarak ble forvandlet umiddelbart, men ikke Maggie.
Hun skulle infiltrere sentraldomen. Hvilket betyr...
At vi allerede kan være infiserte. Vi har drukket samme vann.
Hvis dere tar med det til jorda...
Det holder med én dråpe.
Vi vet ikke om det er en infeksjon. Hvis vi finner opphavet...
Yuri, fortsett med Tiltak 1 ! Jeg inspiserer isfeltet.
Ja... Jeg bør dra av garde. Jeg burde endelig dra herfra.
Yuri, gamle venn, ingen god idé for meg å se på isfeltet. Nei...
Adelaide!
Jeg sier bare "sykler" . Sanne sammenleggbare. Veier ingenting.
Jeg beklager.
Selv om hun kommer seg gjennom, klarer hun ikke Hardinger-låsen.
Det er det de sier, ja.
Kameraet er svart. Vi har mistet henne.
Det er legender om fortidens Mars. Om et nobelt snøimperium.
-Iskrigerne. -Jeg har ikke tid til eventyr.
Kanskje de fant noe der nede. Og i sin visdom frøs de det ned.
Doktor, vi må undersøke vannet og datere infeksjonen.
Ingen tilgang.
Du ser ikke ut som en feiging. Men du vil bare dra herfra.
-Du vet så mye om oss. -Vel, dere er berømte.
Du virker å vite mer enn det...
Akkurat na, i dette øyeblikket, er det som om...
Det er bare en teori, men jeg tror...
Visse øyeblikk kan man ikke forandre.
Korte, kostbare øyeblikk. Alt annet er omskiftelig, men ikke de.
Denne basen på Mars, dette er et slikt øyeblikk.
-Det som skjer her, må skje. -Og hva er det?
Jeg vet ikke.
Jeg tror noe vidunderlig skjer.
Noe som begynte for 50 år siden. Stemmer ikke det?
-Det har jeg ikke fortalt noen. -Jo, til datteren din.
Og en dag forteller kanskje hun det til sin datter.
Om dagen da jorda ble stjålet, og ble flyttet over universet.
Og du...
Jeg så dalekene.
Vi så opp. Himmelen hadde forandret seg.
Alle løp rundt i panikk og skrek. Faren min tok tak i meg...
Bli her. Ikke gå noen steder. Jeg må gå ut.
Jeg skal finne moren din. Jeg kommer tilbake. Det lover jeg.
Jeg kommer tilbake.
Jeg så ham aldri igjen.
Ikke moren min heller. De ble aldri funnet.
Ute på gatene var det full panikk.
Det brant overalt.
Jeg gikk bort til vinduet...
Og der... På himmelen-
-så jeg det, doktor. Og det så meg.
Det stirret på meg. Det så rett gjennom meg.
Og sa...
Det bare dro sin vei.
Jeg forstod den kvelden-
- at jeg skulle følge det. -Men ikke for å hevne deg?
Hva skulle det vært godt for?
Det er det som gjør deg enestående. Du skaper historie.
-Hva mener du? -Forestill deg, Adelaide...
Hvis du starter reisen som fører menneskeheten helt til stjernene.
Det begynner med deg. Du inspirerer din datterdatter, slik at om 30 år-
-er Susie Fontana Brooke pilot pa romfergen til Proxima Centauri.
FØRSTE LYSHASTIGHETSFERGE
Og så overalt. Hennes barn og barnebarn leder vei-
-til Dragonstar, Winter Queen, Water Snake Wormholes...
Og en Brooke blir forelsket i en prins og gir opphav til en ny art.
Alt begynner med deg, Adelaide. Fra for 50 år siden og hit...
I dag.
-Forestill deg det. -Hvem er du?
Hvorfor forteller du meg dette... Doktor.
Hvorfor fortelle det?
Som trøst.
Andy Stone. Han logget seg inn i går.
Vedlikeholdslogg. Klokka er 21.20 20. november 2059.
Vannfilteret i nr 3 er ødelagt.
Og reservefilteret passer ikke. For en overraskelse! Over og ut!
Et filter! Et ynkelig lite filter, så kommer syndefloden.
Da kom infeksjonen i dag. Vannet tar en uke å resirkulere.
Vi kan ikke være infiserte. Vi kan dra!
-Ed, grønt lys. Hvordan går det? -Fergen er i fase 1 .
Jeg rekker ikke å hente protein- pakken. Ta med det dere kan.
Begynn å laste. Umiddelbart.
-Du hadde rett, Doktor. -Om hva?
Dra til skipet ditt! Jeg redder oss, og du redder deg selv.
Na er det på tide å flykte. Ut med deg!
Proteinpakke 30-36.
-Steffi, gi blaffen i dem! -Vi trenger ikke 41-43.
Roman, prøv å kondensere oksygenet. Skynd deg!
-Hvordan går det med motorene? -De kjølner om 30 sekunder.
Hva slags lyd er det? Vær stille!
Det er modulsensorene. Kameraene er nede, men det er trykk der.
-To signaler. Rett over oss. -Det betyr...
At de er på taket?
-Hvordan kom de inn i domen? -Vedlikeholdssjakten.
-Men de har ikke romdrakter. -De puster vann.
-De har en indre kløft. -Men de kommer seg vel ikke hit?
Eller gjør de det?
-Dette skal være lufttett. -Ed, kan de komme seg gjennom?
Jeg vet ikke. Ikke vann i seg selv, men det virker utholdende.
Det er tre meter med stal der oppe.
Vi trenger proteinpakkene, ellers sulter vi. Fortsett å jobbe.
Roman, hold øye med taket. Ed, start motorene. Det er en ordre!
Ja, kaptein.
KATASTROFE PÅ MARS Bowie Base 1 tilintetgjort
Ingen adgang.
-Fortell hva som skjer. -Jeg vet ikke.
-Gå til de andre. -Fortell!
Jeg kan øke trykket og knuse deg.
Men det gjør du ikke. Du kunne skutt Andy, men du lot være.
Det var fint gjort av deg.
Forestill deg...
Forestill deg at du visste noe...
-Tenk om du havnet i...Pompeii. -Hva har det med saken å gjøre?
Og du prøvde å redde dem, men det gjorde det bare verre.
Alt jeg gjør...
Får det bare til å bli verre.
Kaptein, kom umiddelbart!
Jeg er her fortsatt.
Du velger Tiltak 1 .
Det finnes fire tiltak til, og nummer fem er...
-Detonasjon. -Det siste alternativet.
Atomladningen er i sentraldomen.
I dag, 21. november 2059.
Kaptein Brooke aktiverer ladningen. Hele basen går under.
Ingen får noensinne vite hvorfor.
Men du reddet jorda. Og det inspirerer din datterdatter.
Hun fører sitt folk ut i galaksen-
- fordi du dør på Mars.
Du dør i dag.
Hun flyr ut dit...
Som om hun vil møte deg.
Men jeg skal ikke dø. Jeg skal ikke det.
Men din død skaper fremtiden.
Hjelp meg.
-Hjelp meg. Du kan forandre det. -Det går ikke.
-Tenk ut en måte å... -Jeg kan ikke.
Iblant kan jeg, iblant ikke. Som oftest kan jeg redde noen,-
-men ikke deg.
Du lurer på hvorfor daleken sparte deg. Jeg tror den visste.
Din dødsdag er forutbestemt.
-Og det er rett og riktig. -Du kommer også til å dø her.
-Hva kan redde deg? -Kaptein Adelaide Brooke.
Faen ta deg.
-Vann! -Pass dere!
Skynd dere til fergen. Yuri, du viser vei til seksjon B.
-Steng! -Yuri, fikk du vann på deg?
-Fikk du vann på deg?! -Alt i orden. Jeg er tørr.
Seksjon B er ute. Ta alt dere kan, sa går vi gjennom seksjon F.
Gå mot seksjon F. Mia, ta med det viktigste! Skynd dere!
-Steffi, pass deg! -Gå tilbake!
-Fort!
Lukk døra!
Steffi, vi kommer og henter deg!
Steffi! Vi apner adgangsluka og får deg ut bakveien.
Få henne ut! Fort!
Kaptein, det er her inne!
-Steffi, pass deg! -Vi kommer. Hold ut!
Luka har smelt igjen. Vi får den ikke opp.
-Vi kommer oss ikke gjennom! -Jeg kan ikke bevege meg!
Hei, mamma. Hei, Mars. Ulrika sier hei.
Steffi! Hører du meg?
Herregud...
Ut! Kom deg ut herfra!
Ed, vi må ta en omvei. Hvordan går det?
Alt er klart. Ingen forsinkelser. Ingen fare, kaptein. Vi skal fly!
-Inspeksjon av oksygentilførselen. -Kammer fire stenges.
-Fortsett å inspisere. -Port fem er åpen! Og seks.
-Roman, kom igjen. -Dra dere.
-Ikke bare stå der. Kom igjen! -Det er best dere drar uten meg.
Jeg beklager, kaptein...
Én dråpe.
Roman...
-Roman! -Kom!
Vi kan ikke bare dra fra ham. Slipp meg! Roman!
Kaptein, fergen er ute av drift. Det var Maggie.
-Kom deg ut derfra! -For sent.
De vil at romskipet nar jorda. Jeg har ikke noe valg.
Jeg hatet det, Adelaide... Denne forbanna jobben.
Du ga meg aldri en sjanse.
Du kunne aldri tilgi meg. Vi ses.
Vi mister oksygenet! Skroget er ødelagt!
Jeg er ikke bare en tidsherre. Jeg er den siste tidsherren.
De kommer aldri tilbake. Ikke nå.
Jeg har en TARDIS. Den samme gamle greia. De døde-
-og tok alt med seg. Verdenene ble forseglet. Borte for evig.
Tidsherrene er borte nå. De døde jo...tidsherrene!
Alle døde! Jeg er den siste tidsherren.
Mia, tett den sprekken! Yuri, fiks oksygenet!
Adelaide, ikke bare sitt der!
Det var bedre! Domen er intakt. Stål fra Liverpool.
-Det holder ikke. Ikke dø med oss! -Noen så at jeg skulle dø.
Han skulle banke fire ganger, og det betyr ikke her og nå,-
-for jeg hører ingen som banker!
Tre bank er alt du får!
-Vann og strøm går ikke sammen. -Vi slipper ikke unna dem!
Varme! De har vann, vi har varme. Funker mot krigere og syndeflod!
Men du så at vi dør... for fremtiden! For menneskeheten!
For det finnes lover. Tidslover. Men de ansvarlige for dem døde.
De døde alle sammen! Det er bare jeg igjen!
Først nå innser jeg at tidslovene er mine. De skal adlyde meg!
Kontrollenhetene er ute av drift. Historien har andre planer.
Jeg gir meg ikke ennå! Jeg går ut!
Varmeregulatoren!
Jeg er ikke slatt ennå! Dere har romdrakter i neste seksjon.
Vi bekjemper ikke bare vannet, men selve tiden. Og jeg skal vinne!
-Noe skjer med isbreen! -Tenk, tenk! Oksygenmangel!
Proteinpakker... udugelig! Isbre, isbre...!
Rommet! Se på rommet! Hva finnes i seksjon F?
-Kan noen svare! -Ingenting. Det er et lager.
-Et lager for hva? -Vet ikke. Roboter. Klemmer.
Hvem trenger klemmer? Jeg elsker roboter.
-Ta denne. Flink gutt! -Gadget-gadget.
-Da kjører vi! -Gadget-gadget.
Kom igjen! Kom igjen!
-Utfører kapteinens ordre. -Adelaide, hva gjør du?
-Tiltak 5. -Jeg kan kjempe mot deg også.
Atomladningen er aktivert. Atomladningen er aktivert.
-Da starter vi! -Gadget-gadget.
Fortere!
Nedtelling for atomladning.
Na er vi inne!
Skal dere ikke takke meg?
Han har mistet signalet sitt. Han vet ikke hvor han er.
Det er huset mitt.
Forstar dere ikke? Det er 21 . november 2059.
Samme dato... På jorda.
Og det snør! Jeg elsker snø.
Hva er det for noe? Den er større...
Den er større på innsiden. Hvem i helvete er du?!
-Ta hand om henne. -Ja, ma'am.
-Du reddet oss. -Tenk på det...
Du kan møte din datter og datterdatter igjen.
-Familiegjenforening. -Men jeg skal jo være død.
-Ikke nå lenger. -Men...
Susie...
Min datterdatter... Skulle ikke hun bli...
-Det blir kanskje ikke noe av nå. -Inspirer henne ansikt til ansikt.
-Andre detaljer, samme historie. -Hvordan vet du det?
Hvis min slekt forandres,-
-kan hele historien forandres. Menneskehetens fremtid.
-Ingen bør ha så mye makt. -Hardt.
Du burde ha forlatt oss der.
Jeg har gjort slike ting før. Jeg har reddet vanlige folk.
-Men ingen så viktig som du. -"Vanlige folk" ?
Som Mia og Yuri? Hvem bestemmer at de er uviktige? Du?
Jeg trodde lenge at jeg bare var en overlevende. Det er jeg ikke.
Jeg er vinneren. Det er meg.
Den seirende tidsherren.
-Og ingen kan stoppe deg? -Nei.
-Den seirende tidsherren tar feil. -Det er det jeg som bestemmer.
Du bør gå hjem nå. Oi, det er visst gjenspikret. Du har vært bortreist.
Men det kan vi ordne.
Vær så god.
-Er det noe du ikke kan gjøre? -Ikke nå lenger.
KAPTEIN ADELAIDE BROOKE Død 2059
Brooke døde på Mars.
Brooke døde på jorda.
DE OVERLEVENDE FORTELLER: Brooke reddet jorda.
SUSIE FONTANA BROOKE: Mormorens arv intakt
Jeg gir blaffen i hvem du er. Den seirende tidsherren tar feil.
Jeg har gått for langt.
Er tiden inne? Skal jeg dø?
Har øyeblikket kommet?
Nei!
-Kommer: -Hver natt har vi mareritt.
Han vil banke fire ganger...
En skygge faller over Skapelsen. Noe stort beveger seg i mørket.
Jeg skal dø.
Jeg er Mesteren.
Mørket bringer kun én ting...
Tidens ende.
Resync: Xenzai www.norsub.com www.undertekster.no www.subscene.com
Tekst: John Anders Brevik www.broadcasttext.com